Det var min krop.
Den 27. december, 1979, lå jeg i sengen hele dagen.
Om jeg sov eller var i koma herskede der senere uenighed om.
Da min vejrtrækning blev hæmmet...
Maria.
...gjorde min mand, Claus von Bulow,
hvad min tjenestepige havde tryglet om hele dagen: han tilkaldte en læge.
Dr. Paultees?
Jeg holdt op med at trække vejret. Mit hjerte holdt op med at slå.
På dette tidspunkt var jeg bestemt i en dyb koma,
som jeg vågnede af flere timer senere.
Næste morgen var jeg mig selv igen.
Du skal ikke pylre om mig. Jeg har aldrig haft det bedre.
Denne første koma vækkede mistanke og frygt
hos min personlige tjenestepige Maria, min søn Alex og min ældste datter Ala.
Fra da af fortalte de aldrig mig om deres mistanke,
men de holdt nøje øje med Claus.
Et år senere, lige før jul, virkede deres frygt berettiget.
- Har mor spist morgenmad? - Vi har ikke set hende.
Min mand ønskede ikke, vores datter Cosima skulle se, hvad han havde fundet,
så han gjorde tegn til sin stedsøn Alex.
Anden koma. Min puls var 38, og min temperatur var 27,56.
Ringede du efter en ambulance?
Nicholas, bed Robert åbne lågen. Vi venter en ambulance.
Send straks bud efter en ambulance...
Hold hende varm. Hent et tæppe.
AI den aktivitet var nytteløs.
Lad os tage en EEG.
Jeg vågnede aldrig fra den koma, og det gør jeg aldrig.
Jeg er, hvad lægerne kalder "bestandigt vegetativ", en grøntsag.
Ekspertlæger siger, jeg kan fortsætte sådan i meget lang tid,
hjernedød, kroppen bedre end nogensinde.
Her er Robert Brillhoffer, tidligere offentlig anklager på Manhattan.
Mine to børn fra mit første ægteskab, Alex og Ala von Auersberg,
hyrede Brillhoffer til at undersøge sagen.
Han skrev "ikke genoplive" på hendes hospitalsoversigt.
De sendte Alex og en privatdetektiv til mit feriehus i Newport, Clarendon Court,
for at lede efter medicin.
De fandt en masse... i Claus' skab.
Endvidere meddelte hospitalslaboratoriet,
at insulinet i mit blod var 14 gange over normalen,
næsten med garanti forårsaget af indsprøjtning.
Insulinindsprøjtninger kan forårsage koma...
eller døden.
Denne kanyle testede positiv for insulin.
Alex kunne dårlig nok vente med at vise Brillhoffer det.
Nu mente de, at de havde mordvåbnet. De manglede blot motivet.
På det tidspunkt var min mand på ferie med sin elskerinde,
den smukke sæbeopera-skuespillerinde, Alexandra Isles.
Mrs Isles var fraskilt og datter af en gammel ven, grev Billy Botsky.
Brillhoffer opdagede, at ved min død,
skulle Claus, der kun selv var en million dollars værd,
arve 14 millioner efter mig.
Alexandra vidnede, at Claus viste hende en juridisk analyse af mit testamente.
Grundet beviser indsamlet af Alex, Ala og Brillhoffer,
blev min mand anklaget for to gange at have forsøgt at myrde mig med insulin.
Den 16. marts, 1982, blev han fundet skyldig i begge anklagepunkter.
.Begået den 27. december, 1979...
Selv Alexandra Isles vidnede imod ham.
Skyldig.
Andet anklagepunkt, tiltalt for den 21. december, 1980, at have begået
overgreb med henblik på at begå mord.
- Juryens kendelse? - Skyldig.
I skal nu se, hvordan Claus von Bulow forsøgte at omstøde
eller undslippe juryens kendelse.
Det er op til jer.
Nu kommer du ned med nakken. Og Dersh.
Snyd. Okay, kom så.
Pas på hænderne.
Hallo.
Pis. Slutresultatet?
Hej.
Lad os prøve igen. Hej, far. Husker du Maggie?
De kommer i stolen. Johnson-brødrene.
To sorte unger fik deres far ud af fængslet.
Han dræbte to mennesker, og sønnerne er dømt for mordene.
Advokater beder til at få en uskyldig klient. Jeg fik to. De bliver henrettet.
- Ikke flere appeller? - Dette var det bedste forsøg.
- Det er pressen. - Vil du ikke tale med pressen?
Dershowitz' psykiatriske institut.
Et øjeblik. Claus von Bulow.
- Det er en journalist. - Med en engelsk accent?
Hvilken avis repræsenterer du?
Hvis jeg ikke kan redde to uskyldige børn, kan jeg lige så godt give op.
Han holder på, han er von Bulow.
Det er Alan Dershowitz. Hvem er du? Hvad vil du?
- Det er von Bulow. - Så er der gang i foretagendet.
- Kan jeg hjælpe? - Claus von Bulow?
Elevatoren til venstre.
Hold da kæft.
Professor Dershowitz. Goddag.
- Pænt af dig at komme. - En fornøjelse.
Vil du ikke sidde ned?
- Spiller du? - Det? Nej.
De fleste tror, det drejer sig om held, men det er et spørgsmål om mod.
Ingenting, Charles.
Lad os tage på Delmonico's og spise en ordentlig frokost.
Udmærket.
Jeg har stor respekt for jødernes intelligens og integritet.
Da jeg giftede mig med Sunny, var hun en smuk, rig fraskilt kvinde.
Vi ville aldrig have fået dette bord.
Professor Dershowitz.
Dr. von Bulow.
To sprøjter insulin, og jeg er læge.
I Amerika sættes berømmelse over klasse.
Efter alle disse ubehageligheder får jeg altid det bedste bord.
- Apropos ubehageligheder... - Ja. Vi må hellere diskutere dit salær.
Okay. 300 dollars i timen.
Du godeste.
Jeg var advokat i London. Det lyder temmelig pebret.
Det er normalt for sådan en sag. Jeg tager mange pro Bono-sager. Det betaler du for.
Jeg skal betale studerende, kollegaer.
Siger du, at hvis jeg betaler dig 300, så tager du min appelsag?
Nej. Det ligner ikke en sag for mig.
Et moralsk eller forfatningsmæssigt spørgsmål skal stå på spil.
Men jeg er fuldkommen uskyldig.
Mine borgerrettigheder er blevet krænket.
To sorte unger skal i den elektriske stol for en forbrydelse, de ikke begik.
De er uskyldige.
Før du antager, jeg er skyldig, vil du så ikke høre min historie?
Nej. Lad aldrig tiltalte forklare. Det stiller dem i en akavet position.
- Hvordan det? - Ved at lyve.
Jeg giver dig mit ord som en gentleman.
Vil du ikke læse sagsakterne og se, om du kan finde noget...
forfatningsmæssigt?
En ting er til din fordel.
Alle hader dig.
Det er en begyndelse.
Kom så, Maxwell.
Der var mål. Ja.
- Hvad tror du? - Han gjorde det.
- Selvfølgelig. Kan vi vinde? - Oddsene er hundrede til en imod.
Tjenestepigen inkriminerede ham for begge komaer. Der står her...
Da du fandt ud af, at mrs von Bulow ikke var stået op, hvad gjorde du så?
Jeg gik nedenunder, og mr von Bulow sagde, at madame havde ondt i halsen,
og jeg ikke behøvede at arbejde, for hun lå i sengen hele dagen.
Hvad laver du? Ringede vi efter dig?
Hun er iskold.
Madame. Mrs von Bulow.
Lad hende være. Hun sover. Hun drak i går aftes. Vi fik ikke sovet.
Hun sover ikke. Hun er bevidstløs.
- Du må ringe efter en læge. - Maria.
Gå nu.
En halv time senere havde hun ikke rørt sig. Jeg var urolig hele morgenen.
Om eftermiddagen talte mr von Bulow endelig med dr. Paultees.
Men han løj over for lægen.
Hun sover nu, men tidligere gik hun på badeværelset og fik en sodavand,
så der er intet at være urolig over.
Men hun rørte sig ikke. Stod ikke op.
Hu lå i den samme stilling hele dagen.
Senere stoppede hendes hjerte, og dr. Paultees kom og reddede hende.
Da de tog på hospitalet, skiftede jeg sengetøj. Jeg så en plet urin.
Hvis madame gik på toilettet, ville hun ikke have tisset i sengen.
Hvorfor ville Claus lyve om det?
Det er mistænksomt, ikke kriminelt. Hvad med den anden koma?
Da var Maria ikke i Newport. Men kort før den anden koma...
Jeg gjorde rent på deres værelse, og mr von Bulows taske var pakket til Newport.
Inde I er der en lille sort taske.
En flaske insulin, en sprøjte og kanyler.
Alexander. Kom her.
Insulin? Hvorfor? Min frue er ikke diabetiker.
Tre uger senere ligger Sunny bevidstløs
på et iskoldt badeværelse med natkjolen oppe om livet.
Hvis jeg var i den jury, havde jeg stemt for skyldig.
Tager du sagen?
Det minder mig om min Hitler-drøm.
Hitler ringer, han lever og behøver en advokat.
Jeg siger "Fint nok. Kom herover."
Så skal jeg beslutte: tager jeg sagen eller dræberjeg ham?
Dig? Der er ingen tvivl.
- Jeg ville tage sagen. - Og så dræbe ham.
Jeg er vanvittig. Jeg behøver din mening.
Overvåg hvad jeg gør, og mind mig til tider om loven.
Må jeg se udskrifterne?
Du er tidligere anklager, konservativ. Vi er ikke enige om noget.
Du er klogere end anklageren. Slår jeg dine argumenter, kan jeg vinde.
Rhode Island er korrupt. Alting er politisk. Sådan tænker jeg ikke. Det gør du.
Jeg må have et overblik. Jeg kan ikke begrave mig i facts.
Men vi må kende factsene.
Ingen kan optage oplysninger så hurtigt som I to.
Jeg er enig i den vurdering.
- Du er skør. - Jeg har 45 dage til at indgive sagen.
Jeg kan ikke gøre det uden dig.
- Jeg ved, du ikke vil tilbage. - Er det her fuldstændig professionelt?
Det håber jeg.
Skønt. Jeg vil have de bedste folk i verden på vores side, ansete eksperter.
Nobelpris-vindende videnskabsmænd, nogle af dine Harvard-kollegaer.
Vent, Claus. Vi har et lille problem.
Vi kan ikke kontrollere de folk. Hvis de finder noget inkriminerende, siger de det.
Jeg er ikke bange. Lad sagen gå sin gang.
- Det ville en uskyldig mand sige. - Det ved jeg.
Det er lige kommet til dig, far.
Min datter Cosima. Hun har aldrig tvivlet på mig.
Hun elsker Alex og Ala. At tage min side kostede deres hengivenhed.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville have gjort.
Jeg vil ikke høre din historie, men jeg behøver oplysninger.
Naturligvis.
De ældre børn benægter, at Sunny havde et problem med piller og alkohol.
- Voldsom underdrivelse. - Så nogen det? Et vidne, en ven?
- Vil du have erklæringer? Det ordner jeg. - Ja.
- Sunny tog medicin ordineret til mig. - Det er meget medicin.
Men beskyldningen om, at jeg kendte til sprøjter og indsprøjtninger er korrekt.
Sunny og jeg tog B12-indsprøjtninger i de sene 60'ere. Det var en dille.
Må jeg forklare noget? Jo mindre jeg ved fra dig, jo flere muligheder har jeg.
Når du fortæller mig "sandheden" begrænser du mit forsvar.
Men er sandheden ikke den enkleste?
Som hvorfor blev jeg ved Sunnys side hele dagen uden at tilkalde en læge?
Sunny hadede læger. Hvis man tilkaldte en uden hendes billigelse, gik hun amok.
Engang brækkede hun hoften og tog ikke på hospitalet i to dage.
- Hørte du, hvad jeg lige sagde? - Hørte du, dommeren dømme mig?
Undskyld. 30 år er en heftig dom.
En mindre dom for dobbelt drabsforsøg på sin kone ville være uhyrlig.
Men for en mand som mig, der ingenting gjorde...
Hvis vi taber appelsagen,
får jeg så lejlighed for at bringe orden i mine sager, før jeg bliver fængslet?
I Europa får en herre mulighed for at afslutte tingene på ordentlig vis.
- Alvorligt talt, Claus. - Alle er ansvarlige for deres egen sjæl.
To store problemer: sagen imod ham er stærk,
og den juridiske overbevisning er ikke den eneste, vi skal omstøde.
Den farligere overbevisning er folks vished om, at Claus er skyldig.
At finde grunde til at omstøde dommen er ikke nok.
Dommerne i højesteret skal fortælle deres koner, hvorfor de omstødte den.
For at få dem til at gøre det må vi udviske ethvert aspekt af statens sag.
Knuse den medicinske sag og vidnerne, så dommerne ikke kan stadfæste den.
Total sejr, ellers er det ude med os.
Jeg antager, at I havde mulighed for at se på udskrifterne. Førstehåndsindtryk?
Jeg synes, hele sagen lugter langt væk. Claus von Bulow lugter langt væk.
Han er skyldig i noget foragteligt.
Hvis vi får ham frikendt, bliver vi medskyldige.
Jeg er chokeret over, du tog sagen, når du plejer at forsvare fattige og undertrykte.
Jeg vil ikke have noget med den at gøre.
Det håber jeg heller ikke mine medstuderende vil. Farvel.
Må jeg udøve min ret til talefrihed?
Hvis advokater kun forsvarede uskyldige, ville der kun være ti advokater i landet.
Hvorfor hjælpe med at få skyldige frikendt?
Er du 100 % sikker på, han er skyldig?
Han havde en advokat. Han fik en retssag og blev dømt.
- Fik han en retfærdig retssag? - Helt ærligt.
Det danner grundlaget for vores retssystem. Alle får et forsvar.
Så systemet er til for den ene uskyldige person, der blev falsk anklaget.
Lad os sige, det er dig.
Du beslutter, at du vil skilles. Du vil skilles fra din mand.
En uge senere bliver du beskyldt for at mishandle din søn.
Se ikke sådan på mig. Den slags sker hele tiden.
Pludselig er du alene. Du hader det.
Det er et mareridt. Alle formoder, du er skyldig.
Selv postbudet skeler til dig.
Kun én person tror på dig.
Der er kun én person, du kan stole på: din advokat.
Ja, okay. Nogen må forsvare Claus.
Hvorfor dig? Hvorfor os?
Du er min student. Du har et valg.
Du behøver ikke gøre noget, du ikke vil.
Grunden til jeg tager sager - og her adskiller jeg mig fra mange advokater,
der ikke er professorer og derfor skal tjene penge -
jeg tager sager, fordi jeg bliver pissesur.
Den her gør mig pissesur.
Familien hyrede en privat anklager. Uacceptabelt.
De udførte en privat ransagning.
Hvis vi lader dem slippe af sted med det, går de rige ikke til politiet mere.
Ved I, hvad de vil gøre? Få deres egne advokater til at indsamle beviser.
Så vil de vælge, hvilke beviser den offentlige anklager skal se.
Det næste offer er ikke rig som von Bulow,
men et fattigt fjols, der ikke har råd til en god advokat.
Det er lidt mere indviklet end din simple moralske overlegenhed.
Jeg er enig i, at von Bulow er skyldig, men det er sjovt, det er udfordringen.
Det er rigtig en advokat.
- Hvad? - Mr von Bulow til dig.
Stil ham igennem.
En usmagelig fyr ved navn David Marriott kontaktede mig
og hævder at have oplysninger om en medicinlevering til Clarendon Court.
- Hvor bor han? - Et sted i Wakefield.
Vi ser på det.
Tom, fa en privatdetektiv til at finde en David Marriott, der bor i Wakefield.
- Hvordan vinder vi denne sag? - Dommeren lavede mange fejl.
Dommere laver altid fejl. Hvordan vinder vi?
Der er en ting. Denne advokat, Brillhoffer,
interviewede Alex, Maria, alle. Han var den første, der hørte deres historier.
Han tog notater og brugte dem mod et vidne for forsvaret.
Men forsvaret så ikke de notater. Dommeren ville ikke give os dem.
Det er en overtrædelse.
Hvorfor skriver du ikke til Brillhoffer og beder ham pænt om at sende notaterne?
- Ja, så faxer han dem straks over. - Ih, ja.
Vi kunne vinde på det punkt alene.
Du ved det, jeg ved det. Bare sørg for, at han ved det.
Nancy og Dobbs. De vil angribe det medicinske forsvar.
Vores advokat på Rhode Island, Peter Macintosh,
vil analysere højesteret.
Resten af os bør dissekere udskriften for fejl og uoverensstemmelser.
Husk på, de fleste sager vindes i felten, ikke i retten.
Minnie?
Vil du arbejde med Sarah på dette?
- Måske lærer du noget. - Kom nu, Minnie.
Vær nu sød.
Jeg stoler ikke på Marriott. Hvis han kendte Alex von Auersberg...
Du er skør. Hvem tror du, at du er? Ferry Mason?
Lad vores detektiv interviewe ham. Det er dumt og uprofessionelt.
- Det er sjovt. - Fyren er ussel.
- Du ved ikke, hvad han vil forsøge. - Vil han skyde mig?
Helt ærligt, jeg er fra Brooklyn.
Jeg stiller mig ved vinduet hver 10. minut, så du ved, jeg er okay.
Jeg havde en ven, Gilbert Jackson, indretningsarkitekt.
Basse, men en pragtfuld fyr.
Han præsenterede mig for Alex von Auersberg.
Er du sikker på, det var Alex?
Vi spiste middag et par gange, drinks. Jeg vidste kun, Alex var et rigt barn.
Nogle gange - det var i sommeren 1977 - kørte jeg til Newport for at slappe af.
Gilbert bad mig om at give Alex en pakke.
Jeg troede, det var til hjemmet. Måske gardiner.
Seks gange. Jeg ringede til Alex.
- Hvordan fik du hans telefonnummer? - Fra Gilbert.
- Har du det stadig? - Måske.
Jeg er den slags fyr.
En aften blev jeg nysgerrig. Jeg åbnede pakken.
Det var sgu et rent apotek. Kanyler, sprøjter, hvidt pulver,
adskillige piller, demerol... Som et apotek.
Afleverede du medicin seks gange uden at vide det?
Dumt, ikke? Så spurgte Gilbert mig igen.
Jeg kunne ikke sige nej, men jeg fik Alex til at åbne pakken foran mig.
Vupti.
Jeg sagde "Mange lægemidler til en person."
Han sagde "Jeg giver nogen til min mor, så hun lader mig være i fred."
Et par uger senere bliver Gilbert gennembanket.
De smadrer skallen på ham. Alex ringer og er vildt urolig.
Hvis nu politiet finder hans nummer og spolerer hans båndlagte kapital.
Det er de store og små detaljer. Hvad synes du?
Du arbejder for narkohandlere og dragqueens,
du har et deltidsjob og kører i lejede limousiner.
Du er det mindst imponerende vidne, jeg nogensinde har set.
Lige et øjeblik.
Du tror, jeg er det rene afskum, ikke?
Rend mig i røven.
Vil du have et vidne, der bakker mig op? Jeg skaffer et.
Måske ses vi til en Celtics kamp.
Jeg lader dem ikke henrette dig.
Johnny, det vil være meget nemmere for dig, hvis du ikke græder.
Jeg ved, din bror er hysterisk.
De fastsætter altid en dato for henrettelsen, og de udsætter den altid.
Han er pragtfuld sådan. Bare han havde noget tilbage til sine nærmeste.
Tal ikke om penge. Bad jeg om nogen?
Det er rart at have dig tilbage.
Hils din bror.
Okay, hvem har hvad?
Marias vidneudsagn påstår, at Sunny tog valium ordineret til Claus.
Et point til von Bulow.
- Og denne Jamie Smather-recept? - Hvem er Jamie Smather?
En rødhåret luder på 135 kilo med hvide støvler. Hun skaffede Claus valium.
Havde han en smuk elskerinde og gik til en grim luder?
Der er nogle ting, selv elskerinder ikke gør.
- Såsom hvad? - Det siger jeg ikke.
Maria sværger på, hun så Jamie Smathers recept den 14. februar
og igen den 28. februar.
- Og? - Den var ikke ordineret før den 28.
Antyder du, at hun lyver?
- Marias insulin? Noget mere om det? - Ikke endnu.
Noget ved det nager mig.
- Hvis tur er det? - Brillhoffer skrev tilbage.
Han er tæt knyttet til sine notater.
"Der intet er i mine notater, der kan betragtes som fritagelsesbestemmende."
- Oversættelse, tak. - Han siger, der er intet, som vil hjælpe os.
- Er du med? - Det er glimrende.
- Hvad? - Han er advokat.
Hvis han ikke havde noget, ville han give os dem.
Men der er noget, som han vil kæmpe for at beholde.
Jeg vil vædde mit salær på, at ingen husker, de så insulin,
før laboratorierapporten kom tilbage.
- Så du antyder... - Hukommelsesforbedring.
- Måske er det mere end som så. - Muligvis.
- Et komplot. - Børnene?
- Hvor får du det fra? Brillhoffers brev? - Det udledte jeg.
En god advokat er delvis psykiater, detektiv, logiker.
- En fremragende advokat... - Havde ikke taget denne sag.
Hvis der ikke er mere... Har nogen læst det her?
Det er et interview med Truman Capote.
Da hun var 19, lærte Sunny von Bulow ham, hvordan man indsprøjtede medicin.
Lad mig se.
- Den berømte professor. - Min nye kæreste, Andrea Reynolds.
- Ikke hans kæreste, men hans frelser. - Sandt nok.
To dage efter retssagen forelskede vi os. Det var meget dramatisk.
Andrea, rolig nu.
Siden har jeg viet mit liv til at rense hans navn. Jeg fik ham til at hyre dig.
"Tag jøden" sagde jeg.
Skat...
Kan jøden komme til sagen?
Vi har en erklæring på tro og love. Smythe.
Mrs Ruth Smythe gav os en, der bekræfter Truman Capote.
Jeg har også erklæringer på tro og love.
Folk i Newport siger, at Sunny tog piller, faldt beruset om,
stødte ind i døre, smurte læbestift over hele ansigtet.
- Ikke et pænt billede. - Hun gjorde det, ikke?
Bliv nu ikke mopset.
- Sunny var en dejlig kvinde. - Møgforkælet.
Ja, men dejlig. Indtil hun drak.
To drinks og hun blev ondskabsfuld og irrationel.
Alle kvinder er irrationelle.
Nævnte vi præsten?
Marriott betroede sig til en præst, der har indvilliget i at tale med os.
Fader Capello fra Providence.
En præst? En præst er det ideelle vidne. Det er som at høre Guds ord.
Jeg har tjekket. Gud er ikke ledig.
Hvis vi får præsten, og vi kan dokumentere Sunnys medicinforbrug,
er selvindsprøjtning en mulig teori.
- Der er ingen insulin i denne sag. - Men folk bruger insulin.
Som slankemiddel. Sunny var bekymret for sin vægt.
Måske, men tro mig, der er ingen insulin her.
Hvordan kan du være så sikker?
I denne sag leder jeg efter beviser, der frikender dig.
Men samtidig undrer jeg mig over, hvad der virkelig skete.
- Hvem du er. - Hvem vil du have, jeg skal være?
Din mors død. Hvad skete der?
Jeg tror, hun havde et hjerteproblem.
I England rygtes det, at du myrdede hende.
Forældelsesloven trådte i kraft for flere år siden.
Det rygtes også, at jeg myrdede min tante.
Og at jeg er en nekrofil, der indsprøjtede Sunny med insulin,
så jeg kunne have samleje med hende.
Alvorligt talt.
Drev Claus mig til vanvid? Det ved selv ikke jeg.
Men det er sandt, at jeg tog op til 24 laksativer dagligt,
og slugte aspiriner som M&M's,
røg tre pakker cigaretter om dagen,
havde et problem med alkohol,
tog valium og seconal hyppigt,
og spiste store mængder slik
til trods for min sygdom, hypoglykæmi,
der gjorde dem farlige for mig.
Hvad angår min sindstilstand...
Jeg havde ikke dyrket sex med min mand i årevis.
Mit program var: jeg vågnede 9.30, motionerede lidt og gik på indkøb,
og gik i seng igen klokken 15 for resten af eftermiddagen.
Jeg kunne lide at ligge i min seng. Jeg kunne ikke lide meget andet.
Vent her.
Kom ind.
Velkommen til mit ydmyg advokatfirma.
I køkkenet, vores insulin-på-kanylen-hold.
De brygger en overraskelse sammen til os.
Det er vores Brillhoffer-notater-hold.
- Hvor er papirservietterne? - Spørg Sarah.
Sarah plejede at bo her.
Han har været oppe hele natten.
Laver I sådan et kollektiv til hver sag?
Aldrig før. 38 dage til at skrive 100 sider. Den eneste måde at gøre det på.
Her er sorte-taske-holdet. Det ulovlige gennemsøgnings-hold.
Min søn Elon mistede sit værelse. Det er en anden sag, som du betaler for.
- Det er mit hold. - Det ville du ønske.
Jeg kan ikke finde den pokkers ting.
- Jeg er Sarah. - Sikken dejlig Sarah du er.
- Virker det virkelig? - Smigrer? Helt bestemt.
Kan du lide kinamad?
Hvad giver man en kone, der har alting?
En sprøjte insulin.
Mine rejer.
Hvordan kan man definere en frygt for insulin?
Claus-trofobi.
Kan du fortælle os mere om Alexandra Isles?
Er det sandt, hun krævede, I skulle være sammen inden julen 1979?
Egentlig ikke. Hun vidste, jeg ledte efter fuldtidsarbejde.
Jeg arbejdede for JF Getty i London.
Antog Alexandra, du ville gifte dig med hende, når du fandt et job?
Det antog hun.
Fornemmede du, hun håbede, I ville genoptage forholdet?
I høj grad. I retssagen sagde hun...
Jeg elskede ham, men jeg var optaget af min egen vrede.
Jeg er ked af, at jeg opførte mig sådan. Jeg elskede ham. Jeg var vred.
Lad mig spørge dig. Måske kan du ikke svare.
Elsker du ham stadig?
Det ved jeg ikke.
- Det betyder ja. - Det lader det til.
Efter retssagen skrev hun i et brev, at det gjorde hun.
Et meget lidenskabeligt brev. Lidenskabeligt og jaloux.
Sådan var forholdet fra begyndelsen. Sådan var Alexandra.
Hun var din kærlighedsslave.
Nu vil jeg bestille mine egne rejer med ingefær.
Tre uger før den sidste koma tog Sunny en overdosis af aspirin.
- Fortæl os om det. - Jeg havde intet med det at gøre.
Selvfølgelig ikke. Jeg spørger dig, hvad der skete.
Sunny havde haft det skidt.
- Er du okay? - Bare lidt svimmel.
Hvis du er svimmel, skal du ikke gå omkring.
Ah, Gud. Kom her, min skat.
Læg din arm omkring min skulder.
Du er okay. Lad os få dig i seng igen.
- Der skete noget ved mit hoved. - Du er okay.
Bare en lille skramme.
Lad os få dig lagt ned.
Sådan.
Skal jeg ringe efter lægen?
Jeg vil ikke have en læge. Jeg vil bare være alene.
Jeg vil være alene med alle de smukke breve.
Hvad gjorde du med de breve? Hvorfor skrev du dem?
Lægen sagde, vi ikke behøvede at tage på hospitalet, men jeg tog ingen chancer.
Hvorfor tog hun så meget aspirin?
Det gjorde Sunny altid. Hun havde taget meget i dagevis.
- Det er ikke, hvad vores læge sagde. - Dr. Lucas Lupardus,
retsmedicinsk toksikolog i Suffolk amt,
siger, at folk der tager meget aspirin dagligt aldrig når det niveau.
Han sagde, det gennemsnitlige blodniveau i dødstilfælde er 60. Hendes var 90.
Det var tydeligvis et selvmordsforsøg.
Hvorfor?
Alan, vil de alle sammen være anklagere?
Vi venter.
Jeg formoder, hun var ulykkelig.
Lad os gå tilbage til huset.
Vi vinder ikke sagen med en formalitet. Peter?
Jeg har læst enhver nylig sag, hvor højesteret omstødte dommen.
De kan ikke lide at lave nye love eller diskutere brede emner.
Når de omstøder en dom, er det grundet en formalitet,
men grunden kan være, at de mener, at en, der er kendt skyldig, er uskyldig.
Fik alle fat i det?
Sandt eller ej, vi må overbevise dommerne om, at du er uskyldig.
Claus, nu vil jeg høre din side af historien.
Med fornøjelse. Jeg har altid holdt på, jeg var uskyldig.
Første koma: hvad skete der før den?
Sunny elskede julen.
Det var hendes yndlingsårstid.
I må forstå, at Sunny elskede at give mere end noget andet.
Hver år lavede hun altid en stor skål æggepunch.
Det år drak hun en masse af det.
- Hvor meget? - 10 eller 12 glas.
- Med hendes hypoglykæmi? - Drak hun altid så meget?
Aldrig. Hun rørte aldrig alkohol,
kun ved sociale lejligheder eller når hun var oprevet.
Var dette ikke en social lejlighed?
Nej. Vi havde diskuteret skilsmisse hele eftermiddagen.
Hele historien med, at dit arbejde kommer imellem os,
er bare et påskud, for det handler jo om hende.
Bestemt ikke.
Jeg overvejer at istandsætte hele dette forpulede hus.
Så hun kendte til Alexandra.
- Ja. - Hvordan fandt hun ud af det?
Jeg fortalte hende det forrige sommer.
Jeg har villet nævne vores aftale angående mine...
fritidsaktiviteter.
Jeg er involveret med en, der falder uden for rammerne af vores aftale.
En i vores omgangskreds.
Billy Botskys datter, Alexandra Isles.
Det må være bedre for dig, end det du er vant til.
Du refererer til callgirls.
Ja. Dem har du benyttet tidligere, ikke sandt?
Jo.
Er dette ikke bedre? Eller er Billy Botskys datter også callgirl?
Det er meget bedre.
Var det juli, august?
Nu var det blevet jul, og I toppedes stadig over Alexandra?
Nej, vi skændtes om mit arbejde.
Sunny var...
Om aftenen havde hun drukket så meget æggepunch,
at jeg måtte hjælpe hende ind i soveværelset.
Nu skal du i seng, skat.
Sådan.
Tag ikke fat i min arm.
Skat, du ved, hvordan du bliver.
Husker du det ikke? Du faldt og brækkede din hofte.
Det var flere år siden.
Det var to år siden.
Hent mig en whisky og danskvand.
Må jeg ikke tisse alene?
Hun lader vandet løbe, hver gang hun går derind.
- Hvorfor hente whisky, hvis hun var fuld? - Fordi hun bad om det.
Sunny fik, hvad Sunny ville have.
Det er okay.
Godnat, far.
Godnat, Claus.
Har min mor ikke givet os nok penge?
Den nat sov vi dårlig nok.
Du kan trække dig tilbage i din alder.
Jeg har trukket mig tilbage. Jeg har ikke arbejdet på fuldtid siden Getty.
Præcis. Det er dit ego. Du har aldrig haft en karriere.
Jeg får en nu.
Din far arbejdede.
Vil du have, at børnene skal tro, at mandens plads er i en liggestol?
Du giftede dig for pengene og kræver at arbejde.
Du er prinsen af perversion!
- Prøver du at ødelægge vores familie? - Selvfølgelig ikke.
Jeg vil simpelthen bare forbindelse til verden.
Hold kæft, Fan.
Hvad betyder det?
Er det slut nu? En skilsmisse mere?
Okay. Jeg giver dig en skilsmisse.
Ah, Gud. En dobbelt taber.
- Jeg vil give alle skilsmisse. - Jeg vil ikke skilles.
Jeg vil ikke giftes med Billys datter.
Jeg vil blive sammen med dig, og jeg vil arbejde. Det behøver jeg som mand.
Det er håbløst.
Ah, Gud. Jeg behøver min skønhedssøvn.
Hvorfor føler du, det er håbløst, bare fordi...
Godnat, Claus.
Sunny, du ved, jeg elsker dig.
Godnat.
Og den næste dag?
Marias vidneudsagn var totalt overdrevet.
Sunny beklagede sig aldrig. En lejlighedsvis nedsættende bemærkning.
Og Maria rystede Sunny.
Ingen rystede Sunny.
Hvad skete der, da hun kom til bevidsthed?
Efter den første koma var det helt absurd. Alle var vrede på mig.
Kan du ikke lade mig være i fred?
Hvorfor gjorde du det?
Det ville have været bedre for både du og jeg.
Vil du have jeg skal sige, jeg beklager, jeg reddede dit liv?
Ja.
Sig det.
Selvfølgelig beklager jeg det ikke.
Hvad skal jeg gøre med mig selv?
Da jeg ringede til Alexandra, sagde hun det samme.
"Hvorfor gjorde du det? Hvorfor ringede du efter lægen?"
- Ville hun have, du skulle lade Sunny dø? - Nej.
Det var mere "Alle siger, at Sunny er så ulykkelig
og har intet at leve for."
Så meget for den første koma.
Den anden var mere teatralsk.
Er det her et forpulet spil?
Det gælder liv og død. Din kone er i koma og du lader som om, du er ligeglad.
Selvfølgelig er jeg ikke ligeglad.
Jeg bærer ikke følelserne udenpå tøjet.
Lad os holde for i dag.
Som du vil.
Tre stoffer på kanylen: amobarbital, valium, insulin.
Vi kan ikke alle være dig, Alan.
Få en læge til at forberede fem kanyler.
En med ingenting, to med valium, amobarbital og insulin,
to med valium og amobarbital.
Send dem til samme laboratorium som vores famøse kanyle.
Se om vi får en falsk positiv.
- Hvis ikke? - Så rengør jeg toiletterne.
- David Marriott vil have penge. - Hvem vil ikke det?
- Hans hukommelse kan svigte. - Glem ham.
Han har mistet sit job og løber rundt og prøver at finde beviser til os.
Lad os gøre, hvad regeringen gør. Betale ham for hans tid.
- Hvad er hans tid værd? - 1,50 dollars.
Dersh. Dit holds tur.
- Giver du mig chancen denne gang? - Nej.
Deres detektiv sagde, at kanylen havde en belægning.
Lægerne siger, det er uforeneligt med indsprøjtninger.
Hvordan kom den der?
Hvis jeg stikker kanylen ind, virker huden som en serviet.
Den renser kanylen og fjerner væske fra toppen.
Men hvis jeg dypper kanylen i den væske, hvad ser I så?
Lad den tørre, så kommer der en belægning.
Er det et komplot?
Det er Desdemonas lommetørklæde.
Mine stedbørn mente, jeg var skyldig, manglede beviser og skaffede nogen.
- Det burde vinde sagen, ikke? - Nej, men måske er vi halvvejs der.
Der er mange underlige ting.
- Elskede du Sunny? - Vi giftede os.
Selvfølgelig. Hun var smuk.
- Rig. - Hvorfor ikke?
Du kan godt få de rige for min skyld.
Det har jeg.
Den sorte taske. Var det din?
Sunny lagde beslag på den.
Men for at forstå det, må du forstå, at efter den første koma,
gik hun fuldstændig amok.
- Tog du dem? - Bestemt ikke. Tog hvad?
Mine piller, din nar.
Valium, seconal.
- Du tog dem, ikke sandt? - Jeg har ikke blandet mig længe.
Hvem så? Mine børn ville ikke turde.
- Jeg ved hvem. - Hvor skal du hen?
Hun fandt dem hurtigt.
Det er min pragtfulde mor, ikke? Hun står bag det.
Hun er i ledtog med Maria.
Bare fordi hun havde alle pengene, før jeg havde dem,
- betyder det ikke, hun er min herre. - Selvfølgelig ikke. Jeg er din herre.
Det var min spøg.
Maria elsker mig for højt.
Det er usundt for hende og ikke spor sjovt for mig.
Lad os se, om min grimme tjenestepige kan snuse sig frem til det her.
Hvad vil du gøre med alt det?
Det siger jeg ikke. Du kan stole på, jeg ikke anbringer dem blandt mine sager.
Pudsigt at hun brugte det ord - "sager".
Anklageren mener, du knuste pillerne for at sprøjte dem ind i Sunny.
Det med næsedråberne er langt ude.
Men overvej mønstret, Alan.
Det er velkendt, at Sunny tog medicin.
Hendes opførsel med at skjule dem i væske, så ingen ville finde dem
er som en alkoholiker, der gemmer whisky over hele huset.
Du har ret. Selvfølgelig. Du har altid haft ret, ikke?
Det er den farligste sag, jeg har arbejdet på.
- Er det opløftende? - Nej. Jeg bryder alle regler.
Vi kan vinde ved at proklamere din uskyld,
og det har jeg aldrig gjort for nogen.
Mit problem er, at jeg ser, hvem du er.
- Du ville gøre alt for at vinde. - Ligesom dig.
Men du stoler ikke på retssystemet.
Siger du, jeg producerer vidner og erklæringer på tro og love?
- Nej, men du ville ofre mig. - Alvorligt talt.
Jo mere jeg tror, du er uskyldig, jo mere nervøs bliver jeg.
Jeg går ud på tynd is for dig, du kendes skyldig, jeg fremstår som et fjols.
Mit renomme, min troværdighed, min karriere - ødelagt.
- Det er den risiko, du løber, ikke? - Fuck dig.
Jeg er glad for, vi forstår hinanden.
Det er nemt at glemme, at alt dette handler om mig.
For de fleste betyder mit navn "koma".
Mit andet ægteskab betyder "mordforsøg".
Alting før det, alle smukke ting, eksisterer ikke for offentligheden.
Ingen tænker på hvor højt jeg elskede mine børn. Se på Cosima.
Og Alex naturligvis. Og Ala.
Alle er ligeglade med Claus, måden han var på, da jeg forelskede mig i ham.
Da Claus og jeg mødtes, var jeg gift med den elegante unge
prins Alfred Eduard Friedrich Vincenz Martin Maria von Auersberg.
Det var 1964, syv år inde i mit første ægteskab.
Det lod til, at min første mand, Alfie, som han blev kaldt,
havde lovet at være utro med alle smukke piger i Europa.
Det lykkedes ham ganske godt.
Så... jeg var utro med Claus.
Vildt utro.
Lykkelige minder.
Men det er ikke lidenskab, jeg husker mest.
Det er ømhed.
- Du godeste, hvad er det? - Et af Franks kæledyr.
Ah, Gud.
Kom nu, lille fjols.
Generelt kan jeg ikke lide mennesker.
Men Claus var anderledes.
Ikke et normalt menneske.
Det er i orden. Giv ham noget mere.
En af de ting man aldrig glemmer.
Nu bor han i min lejlighed, mit soveværelse,
min seng.
Koldt, ikke sandt? Koldt og brutalt, sådan er verden.
Se ham nu, og det virker ligetil.
Er han djævlen?
Kan djævlen bringes for retten?
Er al denne juridiske aktivitet i Satans tjeneste?
"Sunny von Bulow var totalt sårbar
over for Claus von Bulow"?
- Det kan ikke modsiges. - Det er spekulation, overdrivelse.
- Arbejd videre på det. - Det er provokerende.
Lad os gennemgå det.
Vi har gennemgået det. Du skal bare se, om...
Pis. Hvad er det? Ulovlig ransagning? En formalitet, en skyldigs argument.
Det er anderledes. Typisk forfatningssag, du prøver at udelukke bevismateriale.
Det samme her.
Nej, den ransagning ødelagde beviser. Ingen fingeraftryk, ingen inventarliste.
Det, der var tilbage, skadede Claus, men staten skal...
Politiet testede medicinen fra den ulovlige ransagning,
og vi siger, at testen udgør en anden ulovlig ransagning.
- Der er fortilfælde. - Ja, det debatterer jeg ikke.
- Jeg forsøger at... - Du debatterer mig personligt. Hvorfor?
Jeg debatterer en strategi, ikke dig.
- Vi er alle på samme hold, ikke? - Jeg ved ikke. Det virker sådan.
- Hvorfor føles det ikke sådan? - Jeg troede, det var professionelt.
- Det var det. - Sludder.
Jeg bad dig arbejde på sagen, fordi du er en god advokat.
I lige måde. Men du giver alt til loven, og glemmer dem du bekymrer dig om.
- Jeg bekymrer mig om mine klienter. - Tydeligvis.
Det eneste jeg bekymrer mig om er denne sag.
Og at lave den bedste appelsag, som vi overhovedet kan.
Du kan gøre dit argument bedre. Det ved både du og jeg.
Hvorfor gør du ikke bare det og kommer til sagen?
Du skal altid have det sidste ord.
Hvad?
Vi taber.
Hvorfor tror du, at denne sag fascinerer folk?
Fordi enhver mand oplever at blive drevet til vanvid af sin kone,
og inderst inde ønsker han at gøre, hvad Claus er beskyldt for.
Dræbe hende på en snu, stille måde, der ikke kan påvises.
Claus er en syndebuk.
Nogen skal lide for den synd, vi alle ønsker at begå.
Det er latterligt.
Det har du ret i.
- Hvad har du? - Anklagerens sag er baseret på en teori.
Kanylen i tasken, insulin på kanylen, insulin i hendes blod.
Okay, fint nok.
I Derek, Rhode Islands højesteret, sagde de samme dommere,
i en sag hvor teorien er baseret på et indicium,
at sagen falder fra hinanden, hvis en del af teorien er svag.
Hvis der er et svagt led, smider man så hele kæden ud?
Lige præcis.
Peter, det er vældig godt.
- Ja, det er godt. - Tak. Hvad skal jeg gøre nu?
Finde så mange alternative teorier som muligt.
Kom nu. Der er kun syv dage tilbage.
Dersh. Du må hellere komme nedenunder.
Undskyld jeg hev dig ud af sengen.
- Hvad vil du have? Flere penge? - Kan du skaffe flere?
Må jeg få et glas vand?
Nej. Jeg er her, fordi min erklæring på tro og love er ukorrekt.
Skønt. Lige hvad jeg har brug for.
Det er langsomt.
Jeg udelod noget meget vigtigt.
Husker du, at jeg gav Alex' piller til en kvinde i Clarendon Court?
Kællingen var helt sikkert Sunny von Bulow.
David, det er slemt.
Det ser slemt ud. Jeg har mødt dig fem gange, og lige pludselig...
Det er ikke pludseligt.
Jeg vidste det hele tiden, men jeg blev sikker ved at stirre på billeder af hende.
Vi kan ikke bruge det, medmindre det er sandfærdigt. Er du sikker denne gang?
Jeg sværger, på min mors krop og sjæl.
Stakkels kvinde.
Lav ændringen og få ham til at gennemgå ethvert ord i erklæringen.
Må jeg låne toilettet?
- Flere penge? - Kan du skaffe flere?
Hvis Claus gav hende indsprøjtningen, havde han smidt kanylen væk.
Ja. Hvis han smed insulinet væk, hvorfor så beholde kanylen?
- Claus er sær, men ikke dum. - Han er arrogant.
- Er det en forbrydelse? - Nogle gange.
Hvorfor diskuterer vi det? Det er tydeligt, at børnene fik ham anklaget.
Piben har fået en anden lyd.
Et komplot betyder ikke, han er uskyldig. De kunne have anklaget en skyldig mand.
Dersh. Telefon.
Det er Peter Macintosh.
Ved du, hvad det er?
Okay.
I Rhode Island rygtes det, at staten ikke kan tabe. De har en trumf i baghånden.
Hvad?
Han prøver at finde ud af det.
- Okay, min ven. - Ven? Det kan jeg lide.
Tag det ikke personligt.
Ingen studerende, ingen vidner. Anden koma: sig frem.
Det lyder sært, men set i bakspejlet...
Claus, drop det pis. Den 20. december, 1980.
Sunny var utilpas. Vi havde skændtes hele eftermiddagen.
Jeg var blevet tilbudt en stilling i oliebranchen,
hvilket ville betyde, jeg skulle tilbringe tid i Europa.
Diskussionen må have eskaleret, for jeg gik ned for at tale med børnene.
Det vil give 50000 guld-floriner fra berygtede oprørere.
- 50000 floriner? - God indtjening.
- Lad os stemme om det. Hvem er for? - Undskyld jeg afbryder...
Jeg har noget at fortælle jer begge.
Vi får de bedste piratdage.
Det ser ud til, at mor og jeg går hver til sit.
Hun kan ikke tolerere mit arbejde.
Mor siger sådan nogle ting, men hun kommer sig over det.
Men det har stået på for længe.
Jeg tager til Europa i det nye år. Det vil nok føre til separation.
Hun kommer sig over det.
Det siger Alex, at du sagde den næste dag.
Er det ikke absurd at bekendtgøre, man vil skilles fra en kvinde,
der lige er gået i koma?
Den aften virkede alting helt normalt.
Ikke muntert, men vi grinede ikke ved måltiderne.
På trods af lægens advarsel om søde sager,
var det eneste Sunny spiste en is.
Efter middagen ville jeg afslutte noget arbejde på mit kontor.
De andre gik ind i stuen for at sludre.
Jeg er nødt til at gå op på mit værelse.
Efter en times tid stødte jeg til dem.
Skat, er der noget, du vil have?
Hvis der er noget kyllingebouillon.
Jeg ser efter.
Værsgo, skat.
Tak.
Hvordan går det med dit arbejde?
Jeg er perpleks. Jeg kan ikke få tallene til at give mening.
- Hvorfor ikke ringe til Deborah? - Hun er nok ikke hjemme en lørdag aften.
Så, Deborah, det er 7-2-8.
Men Deborah var hjemme, og vi talte i noget tid, indtil...
Claus, kom. Mor har det dårligt.
Deborah, jeg ringer tilbage i morgen tidlig.
Hendes stemme blev svag, og hun faldt næsten om. Jeg måtte hjælpe hende.
Åbn et vindue.
Den kølige luft er beroligende.
- Nu må jeg tale med Claus. - Godnat, mor.
Hvis Claus har tid til at tale.
Eller skal du arbejde konstant lige til juleaften?
Er dit arbejde så fascinerende? Eller prøver du at skubbe mig væk?
Hvis du gør, så går det fint, for jeg vil ikke have det her.
Jeg giftede mig ikke for dette. Jeg kunne have fået hvem som helt.
Med mine penge? Hvem som helst.
Sig noget.
Gør noget. Vær en mand.
Jeg har allerede en butler.
Gør noget. Jeg vil ikke have det her.
Den samme samtale som forrige år, blot mere ondskabsfuld.
Du har altid været bange for mig. Ikke på grund af mine penge.
Det er dybest set, fordi du er en kujon.
Din maskulinitet er så skrøbelig, at du ikke kan tåle konfrontationer,
så du løber bort med miss Botsky.
Godnat.
Som sædvanlig vågnede jeg før daggry.
Jeg lukkede hundene ud, som jeg plejede.
Jeg gik gennem soveværelset til mit kontor så stille som muligt.
Jeg bemærkede ikke, om min kone lå i sengen.
Jeg bemærkede ikke, om der var lys under badeværelsesdøren.
Havde lyset været tændt, ville jeg ikke have tænkt over det.
Jeg motionerede, tog brusebad, og ringede til Deborah Knowles.
Det er stabilt og indbringende.
Kan nogen tro, hvis jeg prøvede at myrde min kone,
at jeg ville bruge en time på at gennemgå nogle kedelige tal?
Efter opringningen gik jeg igennem soveværelset igen. Det var iskoldt.
På dette tidspunkt lå Sunny ikke i sengen.
Jeg hørte, at vandet løb på badeværelset.
Jeg spiste morgenmad og gik tur med hundene.
Da jeg kom tilbage, spurgte jeg børnene, hvor mor var.
Har mor spist morgenmad?
Vi har ikke set hende.
Hendes badeværelse var hendes fristed.
Ingen gik derind. Kun tjenestepigen for at gøre rent.
Nogle gang blev hun der i timevis.
Man kan kun gætte på, hvad der foregår bag en lukket dør.
Sunny, er du der?
Jeg tøvede, før jeg bankede på.
Skat?
Ah, Gud.
Da jeg var sikker på, at hun trak vejret, hentede jeg Alexander.
- Hvorfor ikke tilkalde en ambulance? - Panik.
Jeg måtte tale med nogen.
Jeg var ikke urolig for, hun ikke trak vejret normalt. Det var ikke som forrige år.
Set i bakspejlet er det absurd, men jeg så på hendes Overlæbe.
Der var blod på den. Hun havde vist brækket en tand. Det bekymrede mig.
Mere kan jeg ikke sige.
- Er det sandheden? - Selvfølgelig.
- Men ikke hele sandheden. - Jeg kender ikke hele sandheden.
- Jeg ved ikke, hvad der skete med hende. - Bare jeg ikke troede på dig.
Det er svært at stole på nogen, man ikke forstår.
Du er en meget underlig mand.
I høj grad.
- Er alle her? - Macintosh har en dårlig nyhed.
Der er han.
Jeg fandt ud af, hvad staten har. Deres trumf.
Det er dig.
Marriott optog hans samtaler med dig.
Fremragende.
Rygtet siger, at hvis vi vinder sagen, kommer du i fængsel.
Hvad sagde jeg?
En ven skaffede mig et uddrag.
Jeg er her, fordi min erklæring på tro og love er ukorrekt.
David, det er slemt. Hvad vil du have? Flere penge?
Kan du skaffe flere?
Ja.
- Det er ikke, hvad jeg sagde. - Det er på bånd.
Overraskende udviklinger i von Bulow-sagen.
Alan Dershowitz var blevet beskyldt for at betale for forfalsket vidneudsagn.
De beskyldninger blev der sået tvivl om i dag af Kammeradvokaten,
som sagde, der var pillet ved David Marriotts bånd
og at Marriott ikke er et troværdigt vidne.
Hvad ville han opnå, Alan? Hvem arbejdede han for?
Aner det ikke.
Bare de ikke tror, han arbejdede for dig.
- Ingen vil... - Jeg tror ikke, du gjorde det, okay?
Men på den kinesiske restaurant undgik du det store spørgsmål.
Chuck er vores Alexandra Isles-ekspert.
Sunnys aspirin-overdosis. Hvorfor tog hun så mange?
Hvad skete der? Havde Sunny hovedpine?
Hovedpinen var Alexandra, ikke?
Fortæl os det, Claus.
Alexandra var ondskabsfuld.
Samme dag som Sunnys aspirin-overdosis
returnerede hun nogle gaver, jeg havde giver hende, fotografier.
Kærlighedsbreve.
Hun afleverede dem i en plastikpose.
Så Sunny dem?
Sunny var hjemme. Jeg var ikke.
Alexandra skrev ikke, at pakken var til mig.
Jeg vil være alene med alle de smukke breve.
Hvad gjorde du med de breve? Hvorfor skrev du dem?
Der er en stor forskel på at kende til en affære
og få stukket kærlighedsbreve lige i synet.
Sunny havde meget imod din affære.
Hvorfor fortalte du ikke det?
Alting var fremme i lyset.
"Få de bedste eksperter." "Jeg er ikke bange for sandheden."
Det ser ud, som om Alexandra ville drive Sunny til selvmord.
Eller de planlagde det sammen.
Uanset hvad, så beskytter han Alexandra, fordi han stadig elsker hende.
Og hvorfor ikke? Hun er lækker.
Selvfølgelig elskerjeg hende stadig.
Og hader hende.
Alexandra, Sunny, Andrea.
Jeg elsker dem alle sammen.
At være menneske er meget bogstaveligt.
Du er fanget. Tiden går kun i en retning. Fremad.
Det er dumt og kedeligt og medfører en masse dumme ting.
Eksempel: den juridiske proces.
I denne sag blev der brugt en masse tid og hårdt arbejde på
at forsøge at fastslå, hvad der skete de to aftener så tæt på juleaften,
26. december, 1979 og 20. december, 1980.
Hvad der skete lige her.
Nu både ser, føles og lugter ens.
Hvis man kunne tage tilbage i tiden og smugkigge, ville man vide det.
Og alt dette ville være unødvendigt.
Alle bedes rejse sig.
Alle med forehavende ved Rhode Island højesteret, vær hilset.
Men alle nyder jo et cirkus.
Sid ned.
Hvis appellanten er klar, kan du fortsætte.
Mundtligt indlæg aflægges
af ekstern juridisk rådgiver, professor Alan Dershowitz.
Måske kan I ikke lide Claus von Bulow.
Måske tror I, han er skyldig i noget. Jeg er her for at fortælle, han er uskyldig.
- Vores nye beviser... - Professor.
Du ved, du ikke må introducere nye beviser i en appelsag.
Der er et, høje ret. Og du skrev det: Derek.
I Derek sagde du selv,
at en sag baseret på indicier snarere end kendsgerninger
kun kan føres, hvis ingen anden teori giver mening.
Man kan kun vise en bedre teori ved at fremføre den.
Kom til sagen.
Det første emne er den belagte kanyle.
Jeg håber, I vil have mod til at frifinde en uskyldig mand
og råde bod på stor uretfærdighed.
Det går aldrig. Han spiller lidt for smart.
Alan siger, det vil gå. Hvis anklageren bider på krogen.
Hvad mener du med "krogen"?
Diskuterer beviserne.
Høje ret, introduktion af nye beviser i en appelsag
omstrider ethvert princip i retslæren, enhver vedtægt,
enhver præcedens, enhver etisk regel.
Han jorder os.
Jeg vil ikke diskutere, om hvorvidt mr von Bulow er skyldig.
Jeg vil tage fat på alle mr Dershowitzs argumenter.
- Bingo. - Først, den belagte kanyle.
Nu er det op til dommerne. Fortæl mig, hvad I virkelig mener.
Jeg mener, det er nemmere at elske nogen end at bo sammen med dem.
Kærlighed er fantasi. At leve kræver arbejde.
Enig. Og de folk kan ikke lide at arbejde.
Gør man ikke arbejdet, dør kærligheden, og det vil ingen tage sig af.
Stop en halv.
Kærligheden døde, Sunny nægtede at acceptere det så Claus ville myrde hende?
- Måske. - Jeg er uenig.
Indse det. Vi skulle bare bevise, at staten førte en elendig sag.
Vi beviste ikke, Claus var uskyldig. Vi kunne ikke, og det er han sikkert ikke.
- Tror du...? - Han sprøjtede ikke insulin ind i Sunny.
Hvad så? Første koma, intet problem.
Lægen troede, det blev forårsaget af hypoglykæmi.
Hvad med den anden koma? Hvorfor opfører Claus sig så skyldig?
Alle mænd ville føle sig skyldig, hvis hans kone ville begå selvmord.
Ja. Måske tog hun sovepillerne, fordi hun ville begå selvmord.
Men hvordan endte hun på et marmorgulv
på et koldt badeværelse med hovedet under toilettet?
Hvad med det her?
Sunny vågner ulykkelig op.
Andet ægteskab er forbi, børnene flytter hjemmefra.
Hvad er der at leve for?
Da hun blev fundet, var hendes natkjole over livet på hende.
Præcis. Hvordan skete det?
Lad os sige, hun stod ved håndvasken. Hun skulle tisse.
På samme tidspunkt virker medicinen.
Hendes krop får krampetrækninger, hun tager fat i natkjolen.
- Den hopper jeg ikke på. - Det lyder langt ude.
- Det kan sandheden være. - Vrøvl.
Måske tog hun medicinen aftenen før. Måske så han det.
Eller hun fortalte han, at hun ville, før de faldt i søvn.
Denne gang ønsker han, det lykkes for hende.
Måske kan han hjælpe hende lidt på vej.
Selvfølgelig. Det åbne vindue.
Nul grader.
Men nogen kunne se hende der.
At slæbe hende hen ad gulvet ville hive natkjolen op.
Hvor længe kunne hun overleve i den kulde?
Husker I, hvad Sunny sagde?
"Det ville have været bedre for både du og jeg."
Loven er et sløvt instrument.
Det er ikke en kårde. Det er en knippel.
I morgen, dødsstraf. Hvilket minder mig om en kvindelig komiker, der sagde:
"Hvorfor hedder det dødsstraf? Det er ingen straf. Man er ude af spillet."
- Gode nyheder. - Og flere gode nyheder.
- Er beslutningen kommet? - De har bekendtgjort den.
- Fem nul. - Vi jordede dem.
- På basis af hvad? - De fik Brillhoffers notater.
Ransagning og beslaglæggelse.
- Føderalt eller staten? - Begge dele.
Hvis det er føderalt, kan de appellere, men ikke med Rhode Island. Vi vinder.
Bliv ikke opstemt, før vi ser Brillhoffers notater.
Vi knuste deres medicinske sag, men deres vidner har følelsesmæssig vægt.
Medmindre Brillhoffers notater viser, de har ændret deres historier.
- Har du Brillhoffers notater? - De er ikke, som vi håbede.
Jeg vidste det.
De er meget bedre.
Ingen nævnte insulin, da de først talte med Brillhoffer.
Og Maria fortalte ham, da hun angiveligt så insulin,
at hun ikke kunne læse mærkaterne. De var skrabet af.
Hvad betyder det?
Hvis der kommer en anden retssag, kan vi være sikre på,
både den medicinske sag og deres vidner er meget mistænksomme.
Skat, det er Alan Dershowitz.
Det ved jeg. Goddag.
Alan siger... Det ser meget forhåbningsfuldt ud.
Jeg vidste, det nok skulle gå. Tak.
Ja, tak. Jeg er evigt taknemmelig.
Det betyder, vi får din kaution. En million dollars.
Jeg står i gæld til dig, Alan.
Send mig regningen.
Når du er i New York, kan vi måske mødes til frokost.
En ting, Claus. Juridisk var det en vigtig sejr.
Moralsk set har du ikke min støtte.
Claus von Bulow fik en anden retssag og blev frikendt i begge anklagepunkter.
Det er alt, hvad I kan få at vide.
Når I når derhen, hvor jeg er, får I resten at vide.
Claus von Bulow er stadig gift med Sunny von Bulow. Han bor og arbejder nu i London.
Johnson-brødrene er stadig på dødsgangen.
Sunny von Bulow har ikke talt, siden hun gik i sin sidste koma.
Baseret på bogen Frikendt og offentlige optegnelser. Dialog, begivenheder og roller skabt af dramatiske årsager.
To pakker Vantage, tak.
CLAUS VIL VINDE!
- Ellers andet? - Ja, en flaske insulin.
Det var min spøg.
Visiontext tekster: Charlotte Reeve
DA